Vi som har laget denne filmen, -
vil takke de franske jernbane- arbeiderne, levende og døde, -
hvis fantastiske energi og mot har inspirert til denne historien.
Vi vil også takke de franske jernbaneselskapene-
og de franske militære styrkene, -
hvis helhjertede samarbeid gjorde denne produksjonen mulig.
PARIS - DEN 2. AUGUST 1944 Dag 1511 av den tyske okkupasjon
Det tilhørte Cluvet-samlingen, ikke sant?
Ja, det stemmer. Liker De det? - Trenger De å spørre om det?
Dette er degenerert kunst. Det er min plikt å avsky den.
Jeg forstår ikke merkverdigheten ved å utferdige dekret for smak og ideer.
Mange ganger i løpet av de siste fire årene har jeg villet takke Dem.
Fordi jeg ikke var den De trodde? - Fordi De har bevart alt dette.
Og beskyttet det. - Nå kan De altså takke meg...
...for at frigjøringen av Paris er så nær?
Kanskje det.
Det behøves ikke. - Jeg kunne blitt sendt bort...
...samtidig som en annen hadde kommet hit og tatt seg av museet.
Kanskje det er jeg som bør takke Dem.
Jeg var dumdristig. Jeg visste at bøker ble brent.
Og andre ting...
Jeg var livredd for at disse skulle gå samme vei.
Bøker som er verdt noen francs har vi tyskere råd til å ødelegge.
Vi verdsetter kanskje ikke kunstneriske meritter...
...men verdi i penger er noe annet. - Jeg tror ikke at De er kynisk.
Jeg vet hva disse maleriene betyr for Dem.
De er en klarsynt kvinne.
Maleriene må fjernes. - Pakk dem ned forsiktig.
Hvor tar De dem? - Til et sikkert sted.
Paris er det sikreste stedet. Byen vil ikke bli bombet!
Kaptein?
Disse må være klare til å bli lastet om bord på toget i morgen tidlig.
Norske tekster: Berthe Trætteberg
Hvor er toget mitt? - Det er avbestilt, sir.
Hvem gjorde det?!
Jeg... - Hvem er De?
Labiche, oberst. Trafikkleder. Under mitt tilsyn, selvfølgelig.
Når fikk en franskmann myndighet til å avbestille et tysk tog?
Vi skal få et armert tog hit. Høyeste prioritet.
På hvems ordre? - Von Rundstedt. Øverstkommanderende.
Hvor snart kan mitt tog gå?
Så fort jeg får en ny ordre. Det er Deres hær, ikke min.
De skal få ordren. Toget skal være klart 15.30.
Jeg søker general von Lubitz. Jeg vil ha linjen til hovedkvarteret.
Ja, umiddelbart!
Generalen tar bare imot besøk som gjelder evakueringen av Paris.
Er han inne? Er han alene? - Ja, men ingen får slippe inn!
Hva gjelder det, oberst? - Mitt tog er blitt avbestilt.
Jeg har fått vite at jeg trenger Deres personlige tillatelse.
Fra general Rundstedt. Hovedveien mellom Avranche og Nortain-
er blitt avskåret av amerikanerne.
De kan søke via de vanlige kanalene.
De har sagt at tjenesteveien er for offiserer uten initiativ.
Hva slags last er det?
Jeg deler ikke Deres kunstinteresse, og selv om jeg gjorde det, -
ville ikke degenerert smørje vært tatt med. Jeg gir ikke den prioritet-
fremfor livsviktig krigstransport.
God morgen, oberst.
Andre SS-divisjon har falt tilbake mot Falaise.
Er det ikke uklokt å la en milliard riksmark være igjen i Bank of France?
Penger som kunne utstyre ti panserdivisjoner.
Forklar hva De mener, oberst. - Penger er et våpen.
Lastens innhold er like forhandlingsbart som gull...
...og enda mer verdifullt. Berlin ser nok helst-
at det tilhører Det tredje riket.
Om situasjonen ved fronten forverres, opphever jeg denne tillatelsen.
Når er toget klart? - Toget går klokken 09.15 i morgen.
Kom inn, kom inn...!
Dette er frøken Villard fra Jeu de Paume-museet.
Jeg tok henne med meg hit.
Frøken Villard har et problem. Deres gruppe kan kanskje hjelpe henne.
Det er ikke jeg som trenger hjelp. Maleriene tilhører Frankrike.
Maleriene? - Toget De ordner for obersten.
Han stjeler en masse malerier. De aner ikke hva de er verdt!
Det gjelder ikke bare pengene. - Hva vil De at vi skal gjøre?
Hun vil at vi skal sprenge toget. - Nei! Dere misforstår meg.
De må ikke engang bli skadet. De kan aldri erstattes. De er ikke bare...
Jeg har listen her.
Renoir, Cezanne, 64 Picasso-, 29 Braque-malerier. Degas, Matisse.
Han valgte bare ut de aller beste. Det nasjonale arvegodset.
Hva vil De at vi skal gjøre, madame? - Mademoiselle.
Jeg tenkte at dere kunne stoppe toget.
Å stoppe et tog er ikke enkelt. - Man kan bli drept.
Særlig hvis man er franskmann og hvis toget er tysk.
Jeg vet det. Jeg innser det. Men snart er jo Paris befridd, ikke sant?
Men hvis maleriene ikke er her... - De allierte er her innen en uke.
Kanskje om 3-4 dager. Von Waldheim må få av gårde toget før det.
Kan vi oppholde toget? Hva tror De?
Vi kan kanskje sprenge det. Ved å plassere dynamitt under vognene.
De kommer til å skyte noen gisler, men det er prisen man betaler.
Er maleriene så viktige, frøken? - Hun vil ikke at det skal sprenges.
London mener at kunsten er viktig. Men overlater beslutningen til oss.
Selvfølgelig. Hva har de å tape? I morges var vi fire igjen i gruppen.
Nå er vi tre. Én, to, tre. - Bernard?
Vi startet med 18. Akkurat som med Deres bilder kunne de ikke erstattes.
For visse ting tar vi sjanser, men ingen får dø for noen malerier.
Det er ikke å dø forgjeves! Unnskyld meg.
Jeg vet at det er fryktelig å si.
Men maleriene er en del av Frankrike. Tyskerne vil føre dem bort.
De har tatt vårt land, vår mat. De bor i våre hus, -
nå prøver de å ta vår kunst. Denne skjønnheten, denne livets visjon.
Vår unike visjon. Vårt håp! De står under vår forvaltning.
Forstår De ikke det? Dette er vår stolthet...
...som vi har skapt og vil vise frem for verden.
Det fins verre ting å risikere livet for.
Vi kan dessverre ikke hjelpe Dem.
Toget går gjennom hans seksjon. Det er opp til ham.
Har De ingen kopier av dem?
Unnskyld at jeg opptar deres tid. Jeg respekterer dere for det dere gjør.
Jeg håper at ingen av dere vil komme til skade.
Hun er en hyggelig kvinne. - Hva skjedde med Bernard?
Vi drakk kaffe sammen i morges. - De kom og hentet ham.
Sammen med noen flyktninger. Jeg så alt sammen.
De bare tok ham. Jeg trodde vi skulle snakke om det armerte toget.
Det er stort, hva? Når går det? - På slaget 9. 15 i morgen tidlig.
De må være desperate ettersom de velger en dagtransport.
Tidtabellen? - De er i Vaires klokken 9.45.
Fem minutters opphold for panserlok og luftvernskanoner. Avgang 09.50.
Det ville vært bra om det ble forsinket i ti minutter.
Britiske fly vil bombe Vaires klokken ti i morgen. Intensivangrep.
Hvis toget står der akkurat da... - Ti minutter? Det blir ikke lett.
Kan dere klare det? - Jeg vet ikke hvordan akkurat nå.
Det er opp til deg. Flyet bomber nøyaktig klokken ti.
Står toget der eller ikke?
Vi vil oppholde det. - Bra.
Lurer på hvor han er klokken ti? - Der jeg vil være - på hans kontor.
Jeg liker det ikke. Kunsttoget. Hvis tyskerne så gjerne vil ha det...
burde vi kanskje gjøre noe. - Vi har nok å gjøre i morgen.
Apropos det - jeg trenger en ny lokfører til kunsttoget.
Jeg gir jobben til Papa Boule. - Nei!
Hvem ellers? Det fins ingen andre.
Enkel transport. Om natten. I morgen tidlig er han i Tyskland.
Vi ses.
Ikke søl olje overalt, for pokker! Se etter hvor du heller!
Denne kjerra gikk før du ble født. Hun er som en kvinne.
Behandle henne bra, ellers går det til helvete! Gjør det riktig nå!
Jeg sjekker etter kaffen. Oljefyll er ikke noe bad!
Papa...!
En kopp.
Labiche har endelig gitt deg et tog.
Hele veien til Tyskland. - Ser du noe artilleri?
En viktig last som kan forandre krigen? Viktig last går til fronten!
Boule...
Har du lest hva kassene inneholder? - Jeg tror ikke på noe de skriver.
Malerier, pøh! Champagne, parfyme og alt det andre de har stjålet fra oss!
Jeg snakket med en lastebilsjåfør. Dette er malerier!
Og hva så? - Stor kunst. Picasso, Gaugin, Renoir!
Renoir? Jeg kjente ei jente som sto modell for Renoir.
Hun stinket maling. - Du er en god lokfører, Boule.
Men på området kultur er du rent til- bakestående. Champagne og parfyme...
...kan erstattes. Men ikke kunst. Disse maleriene er viktige.
Er de? - Frankrikes stolthet!
Frankrikes stolthet? - De allierte er her om noen dager.
Da er toget reddet. De kan være her om én dag!
Er du lokføreren? - Ser han sånn ut?
Du står ved loket i kveld, klar til å dra på kort varsel.
Ja visst, mein korporal.
Svin! - Vær forsiktig med hva du sier.
Jeg er for gammel til å være forsiktig.
Frankrikes stolthet. - Ja visst. Frankrikes stolthet.
Gi meg vekslepengene i sølvmynter.
Lokfører!
Start loket!
Heil Hitler!
Lastet og klart, sir.
Bra, Schmidt. Når drar dere?
Så snart det blir mørkt, sir. - Oberst von Waldheim!
Telefon, sir. Fra general von Lubitz' hovedkvarter!
Offiseren sa at det er viktig!
Oberst von Waldheim. Ja, major.
Det var leit å høre. La oss håpe at motgangen er forbigående.
Ja, jeg forstår. Generalen sa at tillatelsen kan trekkes tilbake.
Jeg kan dessverre ikke gjøre noe. Toget gikk for en halvtime siden-
og er nå på vei til Tyskland. Si til generalen at jeg beklager.
Ettersom De har reist alt, bør De nok gå om bord og dra umiddelbart.
Ja, sir! - God reise, Schmidt.
Start toget! Start toget...!
Boule! Start toget...!
Koble fra og sørg for at loket kommer av gårde!
Er panserloket klart? - Ja. Og LV-mannskapet er om bord.
Få vekk loket!
Hei, du!
Ditt svin! Du gjorde det der! - Ellers hadde vi gått i lufta!
Du gjorde det med vilje!
Hva skjer?
Gå tilbake inn i loket. - Alt vel?
Kjør bort loket! Jeg har et tog som skal av gårde!
Hva foregår der nede, Labiche? - Sabotasje.
Nummer fem!
Åtte!
Ti!
- Den har satt seg fast!
Ikke med makt...!
Ikke prøv deg, Labiche! Jeg vet hva sabotasje...
Hva er det?!
Men...
Vekselstårnet!
Dietrich, hva pokker skjer der oppe. Idiot! Se til at sporvekslene funker!
Vi må få toget av sted! Jeg er lei av ineffektiviteten din!
Du kan ikke kjøre under flyangrep! - Bare se... Fyr opp!
Er du døv?! Søk beskyttelse! - Forsvinn fra toget mitt!
Det begynner snart å regne bomber! - Forsvinn fra toget mitt!
Vekselen er stengt! - Så åpn den!
Hva er det?
Hva er det for noe?!
Hva er det? - Oljeledningen.
Kan du reparere den?
Kan du komme deg tilbake til Vaires? - Kanskje. Men bare med loket.
Hvor er telefonen?
Slå av pumpa.
Reparasjonen av toget mitt har høyeste prioritet.
Hele skiftetomten trenger repara- sjon. Jeg tar loket så fort jeg kan.
De gjør det umiddelbart. - Har mine ordre. Gjør hva jeg kan.
Jeg har gitt Dem en ordre. Jeg påtar meg det fulle ansvar.
Hva har skjedd? - Feil på oljeledningen.
Jeg tar meg av det. Gi meg skiftenøkkelen.
Ta hånd om kranloket.
Boule!
Kom hit!
Kom hit.
Ta vekk oljelokkene! - Jeg gjør det.
Han skal gjøre det. Kom igjen!
De kan ta dette litt senere. - Et øyeblikk, takk.
Tøm bukselommene.
De har ligget i olje.
Sabotasje, oberst. Gammelt triks. Myntene hindrer oljetilførselen.
Idiot. Du burde ha kastet dem. - Fire francs er fire francs.
Dette er ikke viktig, major. Jeg fikser feilen selv i natt.
Før ham bort.
Oberst, stopp dem! - Vent!
Oberst, han holdt tilbake toget i noen timer, men han reddet det.
Han førte det gjennom bombeangrepet med fare for eget liv.
Han er gammel og vet ikke hva han gjør. Jeg tar meg av toget.
Han er en tåpelig gammel fyr. - Hans tog? Det er mitt tog!
Jeg vet hva du gjør. Gjør du? Du vil hjelpe dem.
Jeg nærmest oppdro deg, men du er ikke bedre enn dem!
Svin!
Oberst, hva vinner De om han dør? Toget kommer jo til å fortsette!
De overleverer loket til meg personlig. Jeg holder Dem ansvarlig.
Simon!
Kople på trykkluften.
Rapp dere! Dere jobber med et lok, ikke et lommeur! Hubert!
Ta ned fyrristen!
Didont... Hva gjør du her?
Hvor er Hubert? - Jeg blir med som fyrbøter.
Jævlige tosker! Vil dere bli skutt? - Papa Boule ville stoppe det.
Papa Boule er død. Ikke oppfør dere som småunger!
Paul, vi gjør dette av fri vilje. - Idioter, krigen er over om få dager.
Hvis man blir innblandet i noe, så vil man fullføre det.
Du vet hvordan det er. - Vi klarer det, Paul.
Hele linjen er kontaktet, utenom Metz. Du får ringe Metz.
Maurice vil snakke med deg først. Du vet jo hvor sta Maurice er.
Dra til helvete, begge to! Vil dere bli drept, vær så god.
Vi dør hvis du ikke ringer Maurice. - Labiche! Har du tatt kvelden alt?
Alt er klart i morgen tidlig. Jeg kjører når det blir mørkt.
De kjører av sted snarest mulig. - Midt på lyse dagen?
Loket har sperret fire tog på vei mot fronten.
Obersten ga loket prioritet, og det har det fått.
Jeg blåser i om toget hans blir fullt av kulehull! Sett opp farten!
Spitfirefly!
Nei, nei...! Didont! - Ikke skyt på oss!
Dette er den siste jobben. Den absolutt siste.
Når vi kommer til Rive-Reine, så ringer jeg til Maurice.
Hva skjedde? - Alliert fly, 15 km herfra.
Noen alvorlige skader?
Alvorlige skader? - De når fram til Tyskland.
Kamufler loket, Schwartz.
Deres lok og Deres mannskap. - Var det Deres idé å kjøre i dagslys?
Major Herren adlød Deres ordre til punkt og prikke.
Jeg beundrer Deres effektivitet og Deres overlevelsesinstinkt.
De har vel ingen problemer med sabotører? Si meg, Labiche...
Tror De at toget kommer til å bli utsatt for sabotasjeforsøk?
Jeg er jernbanemann, ikke profet. - Her må det besluttsomhet til.
Toget vil nå fram til Tyskland. Er du ikke enig, Labiche?
Hva krever De av meg? En skriftlig garanti?
Jeg nøyer meg med en partiell garanti. Det er De, Labiche...
...som skal kjøre loket. - Lokføreren er allerede utpekt.
Jeg har ordre om å dra tilbake til Vaires.
Bli i loket, hold dampen oppe! Dere kan gå nå. Dere trengs ikke lenger.
Jeg har jobbet med loket hele natten. Jeg kommer til å soven ved spakene!
De reiser klokken 7. Hvil frem til da. Ta ham med til hotellet.
Der blir han til han er tilbake her klokken syv. Sov godt.
Sykkelen min! - Deres transport til Paris.
Et rom til mannen her. - Legitimasjon, takk.
60 francs. - Betal henne.
Det får De gjøre. Jeg er gjest hos den tyske hær.
Han er jernbane-tjenestemann. - 60 francs.
Får han ingen rabatt? - 60 francs.
Øverst oppe, første dør til høyre. Laknene er rene.
Labiche!
De hørte hva generalen sa. Klokken 7. Hvil nå.
Vil De bre om meg?
Vekk meg kvart på syv.
Pesquet?
En tysker på kontoret med Jacques. Gi meg cirka to minutter.
Hvor skal du?
Gå tilbake inn i loket. Piss i kullhaugen...!
Hva startet det her? - Vi vet ikke, sir.
Alle trengs ikke her. Tilbake til toget.
Hvor er Labiche? - Jeg fulgte ham til hotellet.
For noen minutter siden.
Sersjant! - Dere to - kom!
Labiche!
Slå inn døren!
Søk gjennom hotellet! - Ja, løytnant!
Hvorfor slår dere inn døren min?! - Hvor er Labiche? Hvor er han?!
Kaptein!
Mademoiselle, kom hit!
Hvor lenge har han vært her?
Siden suppen, hvitkålen og potetene.
Takk.
Ikke takk meg. Hadde de sett at jeg hjalp Dem, ville jeg blitt skutt.
Tror De at De kan løpe inn og ut her og lage problemer?
Jeg driver hotell, ikke galehus. Hvem skal betale for døren og låsen?
Tror De at penger vokser på trær?! - En krig pågår.
De snakker om krigen, men jeg snakker om hva det koster.
Jeg drar om noen timer. De kan gå tilbake til Deres gode gjester.
De betaler i alle fall for seg! - De skal få betaling.
Hva vil De ha for skadene? - 100 francs.
Og for at De reddet livet mitt?
Hvem gjorde det?
Jeg vet ikke. Jeg husker ikke... Jeg ble slått!
Du lyver!
Det er nok, Pilzer!
Hvis du forteller sannheten, får du leve. Hvordan ser han ut?
Oberst, jeg husker ikke...!
En kraftig mann...
...i grå dress...
...og hatt. Tror jeg. - Sir, Labiche forlot ikke hotellet.
La ham få gå.
Vil De ha litt kaffe?
Det er inkludert i romprisen. Ingen ekstra kostnad.
Hva heter De?
Labiche, obersten venter!
Christine.
Klarte du deg? - Jacques, er linjen klar?
Hele veien til Tyskland.
Sovet godt, Labiche?
Som et lite barn, oberst.
Alle lagre er godt oljet? - De kan jo sjekke selv.
Sersjant!
Sersjant Schwarz følger med Dem.
Siste by før Tyskland er St. Avold. De stanser der-
og lar kaptein Schmidt ringe meg. God reise, kaptein.
Er det oppfattet?
Jeg stanser i St. Avold.
Har De vært i Tyskland før, Labiche? - Nei.
Det bør bli en opplevelse. De får en sjanse til å utvide Deres horisont.
Vær så god, stasjonsinspektør!
Ikke gå i veien for meg.
Stanser vi i St. Avold, får vi hodene blåst av.
Sett meg over til Commercy, takk.
Jeg har ingen direktelinje.
Det gjelder en jernbanesak!
Hva er det? - Bestemmelsene deres...!
Montmirail.
Chalons.
Hallo, Metz. De holder tiden.
Metz? Rive-Reine her. Er det deg, Maurice?
Hvor er han? Når er han tilbake?
Be ham ringe Jacques i Rive-Reine så fort som mulig.
Ja, det er viktig. Mange takk.
Når kommer du hjem, onkel? - Når jeg kommer hjem!
Jeg har det bra her. Jeg drikker, spiller kort, trives. Du ser vel det?
Tante Helene ville vite det. - Robert...
Jeg er en grinete, gammel gubbe.
Hvorfor saktner vi farten? - Det har vært et flyangrep.
Vi saktner for å skifte spor.
Hva har du tenkt å gjøre?
Jeg vil ikke stanse i St. Avold. - Vil du dra til Tyskland?
Jacques vil gi oss beskjed.
Vi kjører sørover.
Vi kjører sørover, sa jeg! - Hovedsporene er sprengt bort.
Vi må komme oss rundt elvebukten. - Neste by på kartet?
Rémilly!
Hold øynene åpne. Du får utvidet din horisont.
Rive-Reine.
Maurice! Du har en direktelinje til Commercy. Ok, ring dem.
Konas fetter har litt ost til meg. Den kan bli sendt fra Commercy.
Ja visst, Maurice. Toget stanser for å slippe av passasjerer.
Bra. Jeg sparer litt ost til deg.
Tjenestesaker?
Neste stopp, St. Avold, sir.
Skal vi stikke?
Sersjant, får vi strekke på bena? - Ok, gå ned.
Korporal, vokt over dem.
Hei der! Hvor er det telefon? - Sersjant!
Ingen får forlate toget. Vi stanser her bare i to minutter.
Si til Jacques at osten er om bord på toget.
Spar et stykke til Pierre og Raoul.
Oberst, vi er i St. Avold nå. Ja visst, oberst!
Hvordan er det her i St. Avold?
Nå?
Jeg skjønner. Det skal bli godt å komme tilbake til Berlin.
Schwarz! - Ja, kaptein?
Vi kjører! - Opp med dere.
Farvel!
Vi er hjemme, Tauber.
Nå er vi i Tyskland!
Er du uskadet? - Ja da.
Er du gal? Øke farten i svingen! - Jeg skulle jo fortsette, sa du!
Du burde signalisert at jeg skulle sakne.
Du er like dum som broren din! Se på skinnene mine!
Hvor langt er det igjen?
Noen minutter.
Lykke til. - Om vi kommer fra hverandre, -
så ses vi ved den gamle gården ovenfor elva.
Ta over spakene.
Holdt!
Grip ham! Drep ham! Drep ham...!
Drep ham! Drep ham...!
Nei! De kan ikke bli her.
Ild!
Pilzer!
Når kan heisekranene være her? - Major Herren er på vei, sir.
Alt annet arbeid er ferdig i kveld. - Det må skje fortere!
Oberst, før heisekranen har fått bort loket...
Ja visst, oberst.
Sir, ingen spor etter Labiche. Vi har lett flere timer i skogen.
Jeg vil ha ham!
Han er kanskje tilbake i Paris. - Nei. Jeg vet at han er i nærheten.
Han gjemmer seg og legger planer, men han gir ikke slipp på toget.
Jeg begynner å kjenne ham. Fortsett å lete etter ham! Gjennomsøk byen!
Jeg tok med noen klær. Hvordan går det med benet?
Mye bedre, takk.
Hva er det som foregår der ute? - Det burde De vite.
Lok og vogner over alle sporene. Og skinnene er revet opp.
Represalier? - Skulle de ha blitt engler?
Stasjonsinsmester Jacques og en lok- fører er skutt. Den tynne lokføreren-
...ble skutt da han prøvde å flykte. - Pesquet.
Flere kommer til å bli skutt.
Labiche? Har De sett Labiche? - Labiche?
Rom 5. Han dro herfra i går. - Ja, det stemmer.
Jeg vil vite om De har sett ham i dag!
Labiche? Ja, jeg ser ham hver dag. General de Gaulle også!
De er mine beste kunder, og jeg holder dem kjølt i vinkjelleren.
Nei, vær så snill...!
Hvorfor kom De tilbake? Vil De at alle skal dø?
Kanskje De ser Dem selv som helt og ikke bryr Dem om å leve.
De kan ikke gjøre dette. La oss være i fred.
Jeg har kjent Jacques hele livet. Hans kone Helene satt hos meg-
da min mann ble drept under krigens første år.
Nå sitter jeg hos henne.
Menn er tosker! De vil bli helter, og enkene deres sørger.
Menn er kanskje tosker.
Det var over hundre stykker som prøvde å stoppe toget.
Pensemenn, bremsere, rangermenn. Stasjonsmestre. Gud vet hvor mange-
som kommer til å bli skutt akkurat som Jacques.
Vet De hva som er om bord på det toget? Malerier.
Akkurat - malerier. Kunst.
Nasjonens arvegods. Frankrikes stolthet.
Vanvittig, ikke sant?
Det er stille der oppe.
Hvor skal De? - Kanskje jeg kan gå nå.
De kan ikke gå to steg. De leter etter Dem overalt.
Jeg må treffe vennen min som var med på toget.
Kanhende lever han ikke engang. - Vent til det blir mørkt.
Spis opp maten.
Det er en synd å kaste brød.
Er dere klare? Løft det opp!
Sett det ned der borte.
Major!
Kan det ikke gå litt fortere? - For et kaos! Vi gjør vårt beste.
Jeg ba om to heisekraner!
Vi måtte gå til høyeste instans for å få denne hit!
Alt jernbaneutstyr går til von Rundstedts retrett.
Alt han kan tape er menn. Toget er verdt mye mer.
Nå er det stille.
I Commercy skjøt de stasjonsmesteren. I Metz tok de gisler.
Ti stykker ble skutt på stedet. For det meste barn.
Levèvres gutt... han med astma. Den kurerte de ham for.
I Chalons - tre døde. Det er alt jeg vet akkurat nå.
Pesquet hadde rett. Dette ble hans siste jobb.
Hva med toget? - Det er klart til å gå i morgen.
Hvor i helvete er de allierte? Tar de turistveien til Paris?
Jeg tror at de fins først når jeg får se dem.
Hva skjer om de ikke kommer?
Labiche, det er meg! Dette er Robert, Jacques nevø.
Kom inn.
Jeg er glad for å se at du fortsatt er i live.
Jeg må gi deg en kompliment.
Du gjorde en fantastisk jobb. - De allierte?
I hvilken stand er toget? - Det er reparert til i morgen.
Takk.
Når forlater det Rive-Reine? - Det går ikke i dagslys.
Hvor er de allierte?
De lar en fransk divisjon nå Paris først. En vennlighetsgest.
Vennlighetsgest? Har de tid til sånt?
De kan jo hedre Pesquet eller Jacques med en sånn!
Gutten til Lefèvres ville satt pris på en sånn!
Hva har du tenkt å gjøre? - Vi vil bruke plastisk sprengstoff!
Har ikke de allierte dukket opp i morgen kveld, sprenger vi toget!
London vil redde toget. - Skal vi stoppe det med bare hender?
Legge oss på sporene? - I morgen skal jernbanenettet bombes.
Kunsttoget må ikke ødelegges. Derfor er det nødt til å bli merket.
Merket?
Hvit maling på taket til de tre første vognene.
London har besluttet at maleriene ikke må komme til skade.
Reddes? Og gis i gave til von Waldheim?
Til helvete med London! Vi ble med på dette for å stanse toget.
Fordi de allierte skulle være her. Hvor er de?! "Nå er de like ved", -
men hver dag er en mann blitt drept. Til helvete med alt sammen!
Nå skal vi male toget...! La dem sprenge det i lufta!
Paul...
Det ville vært synd om det ble sprengt hvis det kunne vært reddet.
Papa Boule, Pesquet og de andre ville redde det.
Men de er døde og får aldri vite noe.
Men det får vi... - Hvit maling. De tre første vognene.
Jeg finner tilbake selv.
Vet du hvordan det er der nede? Tyskere overalt. En er sjanseløs!
Jeg skal tenke ut noe. - Hva har du tenkt å gjøre?!
Skal du tilby deg å male toget så det ser pent ut i Tyskland?
Det er håpløst. - Vognene burde ha blitt malt-
allerede før krigen begynte.
Din gærne jævel...!
Hvem skal hjelpe deg? Har du tenkt på det?
Hvem skal du få til å hjelpe deg?! - Jeg...
Jeg kan slåss.
Da er vi to stykker. En liten hær.
Hva skyter du med den her? - Kaniner.
Du slåss ikke mot kaniner.
Kjenner du Rive-Reinestasjonen? - Har du en plan?
Jeg har bodd der i hele mitt liv. - Kan du få hjelp?
Ikke i Rive-Reine. Alle der jobber med sporene. Jeg deler ut mat.
Andre byer, da?
Montmirail. Onkel Jacques hadde venner der. Jeg kan kontakte dem.
Maling? - Ja. Pensler også.
Sjekk det med menn og maling.
Vær tilbake en time før morgengry.
Hvis vi har flaks...
...kommer ingen til å bli skadet. - Det fins ingen skadede. Bare døde.
Paul, har du sett noen av maleriene på toget? Jeg har ikke gjort det.
Når dette er over, bør vi ta en titt på dem.
Pilzer!
Herren!
Pilzer...!
Didont, gå ned!
Didont - løp!
Det er ikke torden. Artilleri.
Hvor nært? - 15-20 km unna.
Våre 88'ere. De retirerer visst. - Når er dere ferdige?
Om en halvtime. Spiller det noen rolle?
Toget kan ikke kjøres i dagslys. - De allierte kan være her i kveld.
Det er mulig. Men et tog i bevegelse har ingen sjanse.
Søk dekning, oberst!
Hvorfor?
Malingen, Herren! Den er et signal. De har ikke tenkt å bombe toget!
Ikke skrap bort malingen. Den er min billett til Tyskland!
Etter ham! Let i skogen! - Vent! Oberst...
Mens vi leter i skogen kan Labiche sprenge flere seksjoner med skinner.
Slutter han om vi lar ham løpe? - Han kunne ha sprengt loket.
Men gislene som var om bord, forhindret det.
Dette er reparert innen en time. Hold Labiche unna sporet-
til vi ankommer Montmirail. Så er vi kvitt ham.
Labiche eller toget. Hva foretrekker De, oberst?
Stans her!
Kom med skinnene!
Kom hit!
Jeg syntes at jeg så noe.
Stans her!
Jeg vil ha fri sikt til Montmirail.
Hold 15 km i timen - ikke mer.
Stans! Stans...!
Major...
Ja, oberst?
Kan vi få det opp på skinnene igjen? - Kranen er i Paris nå.
Uten heisekran er det umulig. - Ingenting er umulig!
Sett mennene i arbeid! Loket skal opp på sporet igjen!
Om vi så hadde ti ganger flere menn, var det umulig.
Hør her! Det går!
Det er umulig, oberst.
Less av maleriene! Sersjant, less dem av umiddelbart!
Schwartz!
Less av kassene - fort!
Stans!
Gi mennene ordre om å gå av! Jeg vil ha lastebilene. Adlyd ordre!
Gå ut av lastebilene!
Gå ut, sier jeg!
Tilbake! Tilbake til lastebilene!
Tilbake til lastebilene! Hva i helvete er det som foregår her?
Jeg trenger Deres lastebiler for en viktig transport til Tyskland.
Det er en fransk divisjon bak åsen. Hva skjer med mine menn?
Det gir jeg blaffen i! Less av lastebilene!
Spar Deres ordre. I denne sektoren er krigen over.
Jeg skal få Dem skutt!
Tilbake til lastebilene!
Herren, skyt den mannen! Han skal henrettes for ordrenekt!
Less av lastebilene!
Herren, jeg ga Dem en ordre!
Vi har tapt, oberst.
Håpet er ute. Se på mennene.
En beseiret hær.
Tapt, Herren?
Tapt?
Ja.
Kjør!
Ønsker De transport? - Takk. Jeg har 50 mann.
Be dem om å skynde seg! - Schwartz, vi kjører vekk!
Sett ned kassene og hopp inn!
Stans! - Oberst...
Kjør videre, Herren. - Det er ingenting å stanse for.
De er en flink offiser, Herren.
Jeg kommer etter om noen minutter. Det kommer flere lastebiler.
Labiche?
Her er belønningen, Labiche.
Noen av de mest berømte maleriene i verden.
Er De fornøyd nå, Labiche?
Er det en stimulerende følelse bare å få være nær dem?
Et maleri betyr like mye for Dem som et perlehalsbånd for en ape.
Det var ren flaks at De vant. De stanset meg uten å vite hvorfor.
De er ingenting, Labiche. Et kjøttstykke...!
Maleriene er mine. Det kommer de alltid til å være.
Skjønnhet tilhører det mennesket som vet å sette pris på den.
De kommer alltid til å tilhøre meg eller noen som meg.
I dette øyeblikk kan De ikke fortelle hvorfor De handlet som De gjorde.